I ett sagornas land-
-vilar ett kungadömes öde på en ynglings axlar.
Hans namn är Merlin.
- Morbror. - Det är sent, Arthur. Vad står på?
Inget. Men jag har fattat ett beslut och tyckte att jag borde informera dig.
Men jag befarar att du inte blir glad. Jag tänker gifta mig med Guinevere.
- Förlåt - Om hon säger ja, alltså.
Nej, jag vet. Hon är tjänarinna och jag kung, och så gör man inte.
- Det är lite allvarligare än så. - Guinevere har varit en klok rådgivare.
Du behöver inte en kvinnas stöd. Jag är din rådgivare.
Du är för skäggig för att vara min fru.
Hennes stöd är precis vad jag behöver.
Jag vill inte ha en drottning som håller med om allt. Inte folket heller.
Så jag vill ha Guinevere som drottning, och jag vill att du accepterar henne.
Ers nåd.
- Hoppas du har goda skäl att skrämmas. - Jag har tyvärr det.
Arthur tänker ta Guinevere till drottning.
Det är precis som i min dröm. Jag tänker inte låta henne inta min tron.
Hur skulle vi kunna hindra henne?
Det finns en som kan förstöra kung Arthurs planer och komma emellan dem.
Alla har hemligheter, och jag känner till Guineveres.
Jag vet precis hur jag kan förgöra henne.
Jag har fredliga avsikter.
Morgana Pendragon.
Ditt öde är att återinföra de gamla sederna.
Jag hoppas få uppleva den dagen.
Du är en av få som minns tiden med den gamla tron.
Jag behöver din hjälp.
Det var en gåva från min syster.
En högst intressant gåva.
Det är värt en själ.
Men du vet inte hur man frigör den?
Jag skulle vilja behålla det.
Gåvan är sannerligen mäktig.
Men det finns bara ett sätt att bruka den makten.
Du måste färdas till den sista av de fem portarna-
-som skiljer vår värld från de dödas.
Gå till Nemhains sjö-
-vars vatten är svart som natten-
-och stilla som självaste döden.
Kasta myntet i dess djup-
-så ska din önskan uppfyllas.
Mitt namn är Lancelot, Ers nåd.
Jag är er tjänare.
Du måste vara trött. Få har ens drömt om den resa du har företagit dig.
Jag vet inte var jag har varit, bara att jag är er.
Sakta. Det behöver du inte än så länge.
Vi har ett uppdrag, och jag behöver ditt hjärta snarare än ditt svärd.
Det finns en kvinna. En oansenlig tjänsteflicka som heter Guinevere.
Hon kallas Gwen av sina vänner.
Många har tävlat om kung Arthurs hand.
Men det var Gwen som fick hans hjärta.
Hon är ärlig och rättfram. En enkel själ.
Arthur litar helt på henne.
Och på dig.
För du är Lancelot. Den ädle, tappre och rättrådige.
Du är allt en riddare ska vara.
Innan hon var Arthurs var hon din, Lancelot. Du var hennes första kärlek.
Och du ska bli hennes sista.
Guinevere, vill du göra mig den äran att bli min hustru?
- Är det ett ja? - Förlåt Ja, ja, ja!
- Hur är det med vår gamle motståndare? - Han lär sig snabbt.
Snart kan han övertyga alla om att han är den Lancelot vi kände.
Jag trodde att jag skulle finna nöje i att forma honom.
L stället känner jag vemod. Han var så mäktig.
Nu är han bara en skugga. Det blir sorgligt att ta farväl av honom.
Jag medger att det åtminstone är en originell förlovningspresent.
Det hade varit romantiskt att ge henne blommor eller en sång.
L stället fick hon svettiga män som slåss.
Så ska det vara. Min far ordnade tornerspel.
- Du kom alltså inte ens på det själv. - Min blivande fru verkar förstå.
Tack
- Vem är det? - Jag har ingen aning.
Jag minns inte mycket efter att jag gick igenom slöjan.
- Min historia är inte så upplysande. - Vi är bara glada att du är här.
Glada och förundrade.
När Madhavifolket hittade mig var jag nära döden.
Som tur var har de som tradition att ge mat och husrum åt människor i nöd.
-L nöd var jag sannerligen. - Var hittade de dig?
- På en sidenväg i Feorrebergen. -l Cenreds rike.
Jag färdades med dem i flera veckor i öknen. Sakta återfick jag min styrka.
När jag kunde tog jag mig fram på det enda sätt jag kan - med svärdet.
- Sedan fortsatte jag sakta norrut. - Hemåt.
Vi kan inte tacka dig tillräckligt för din uppoffring på De saligas ö.
- Den ska alltid minnas. - Det är en sann glädje att återse er.
Jag skulle vilja utbringa en skål för dem jag håller mest av.
- Skål för Camelot. - För Camelot.
För Camelot.
- Du kan ta min säng. - Nej.
Efter allt du har varit med om vore det det minsta jag kan göra.
Tack, Merlin. Det är gott att återse dig.
Jag har tänkt så mycket på det som hände, om jag hade kunnat rädda dig.
Om jag hade kunnat använda magi...
Om någon av oss besatt trollkrafter, då hade livet varit mycket enklare.
God natt.
Äh nej, den minen har jag sett förut.
Jag vill gärna tro att allt är bra och att vi har fått tillbaka Lancelot.
- Nog ser det ut att vara han. - Ja.
Vad är det?
Jag vet inte.
Det är något som inte stämmer.
Jag anade det när han berättade sin historia.
Men efter det som just hände är jag säker. Han glömde mina trollkrafter.
Det hade Lancelot aldrig gjort.
Det är märkligt.
Ge honom tid.
- Jag vill gärna höra det senaste. - Ni kommer att bli mycket stolt.
Arthur och hans riddare gick på det.
Och Gwen? Det måste ha varit det sista hon önskade sig före bröllopet.
Hon visade ingen oro. Jag är rädd att hon verkligen älskar Arthur.
- Känslorna för Lancelot har gått över. - Jag var beredd på den möjligheten.
Dags att väcka hennes gamla känslor till liv.
Jag visste inte om du var här. Jag trodde att du kanske bodde på slottet.
Jag vill stanna här så länge som möjligt. Det är ändå mitt hem.
Får jag komma in? Jag vill bara lyckönska dig.
Jag trodde att vi aldrig skulle ses igen.
Det som hände fick mig att känna mig skyldig.
- Nej. - Du skyddade Arthur som jag bad dig.
Utan dig hade det inte blivit något bröllop.
- Jag kan inte tacka dig tillräckligt. - Jag gjorde bara det som kändes rätt.
Det var det du som lärde mig, att vara sann mot mig själv.
Du blir en förträfflig drottning.
Din kärlek till folket överträffas bara av din kärlek till Arthur.
Madhavifolket gav mig det här lyckoarmbandet på min resa.
Jag vill ge dig det, för jag ser deras godhet hos dig.
Den är sällsynt, och jag hade tur som fick ta del av den.
Jag önskar dig och Arthur evig lycka, Gwen.
God kyckling. Fin buljong.
- Vad vet du om nekromanti? - Va?
Du vet mycket om många saker.
Nekromanti är farligast av all trollkonst.
Även på den gamla trons tid betraktades det med yttersta misstänksamhet.
Jag kommer väl att ångra att jag frågade det, men varför undrar du?
Jag tror att någon har återuppväckt Lancelot från de döda.
Jag antar att du syftar på Morgana?
L de gamla legenderna benämns dessa varelser "skuggor".
Stackars plågade själar som kallats ur sin vila.
Det är alltså möjligt?
Även om det är möjligt kan vi inte veta.
Eller kan vi det?
Tiden är inne.
- Jag hoppades att jag hade fel. - Alla ville ha tillbaka honom.
- Mer än något annat. - Han är en skugga av sitt forna jag.
En skugga med onda avsikter.
- Tror du att han vill göra Arthur illa? - Han kan hur som helst inte vilja väl.
Jag hjälper dig.
Tack
Jag ville bara önska dig lycka till.
Borde du inte säga det till din blivande man?
Jo.
Det har jag gjort.
Det ska Jag-
Förlåt, jag vet inte vad jag gör här.
- Se inte så bekymrad ut. Arthur vann. - Ja,
- Nu möter han Lancelot i finalen. - Ja, det lär publiken älska.
Var beredd, Merlin. Din trollkonst kan behövas.
- Arthur borde dra sig ur. - Han skulle aldrig dra sig ur.
Vad händer? Varför gav han upp?
Jag borde väl vara glad för att Arthur lever.
- Min herre. - Res dig, Lancelot. Det behövs inte.
Jag visste att du var ädlast av mina riddare. Tack för hövligheten.
Den ska inte glömmas.
Ers Höghet.
Om han inte vill döda Arthur, vad vill han?
Jag vet inte.
Jag önskar att jag visste.
Allt är förberett. Gwen är på väg till mötet.
Morgana kommer att vara nöjd med din insats.
Arthur.
Ursäkta, men det är något du måste se.
- Är det verkligen säkert? - Ingen går till rådskammaren så sent.
Snälla!
Nej!
Snälla, sluta. Ni måste sluta.
Snälla. Sluta.
Jag vill inte råda er i privata frågor, men det är en angelägenhet för riket.
Ni har gjorts till åtlöje och måste agera kraftigt.
På er fars tid var äktenskapsbrott vid hovet belagt med dödsstraff.
För Lancelot är döden ett för lindrigt straff.
Han måste dö, men...en plågsam död.
Var snälla och gå.
Samtliga - nu.
Du med, morbror. Nu.
Varför reser du dig inte? Är jag bara din kung? Ställ dig upp.
Jag skulle ha blivit din man.
Vad hände, Guinevere?
Vi var lyckliga. Det vet jag.
Kände du likadant?
- Älskar du honom? - Nej.
- När du sa att du ville vara med mig... - Det menade jag.
I morgon skulle vi ha gift oss.
- Jag vet. - Om du hyste farhågor...
- Om du tvivlade... - Nej.
L så fall måste jag vara korkad! Vad höll du på med?!
- Förlåt - Det är jag som ska be om förlåtelse.
Du betyder allt för mig, Arthur.
För längesedan fanns också Lancelot-
-men jag har inte tänkt på det sättet på honom på åratal.
Jag trodde att han var död och att jag aldrig mer skulle träffa honom.
När jag väl gjorde det blev jag överväldigad.
Jag drogs till honom och kunde inte lägga band på mig. Jag vet inte varför!
Jag älskar dig. Du betyder allt för mig.
-L alla år har jag väntat på dig. - Du behövde bara vänta en dag till.
Det enda jag ville var att bli din drottning.
Jag vill fortfarande vara din drottning.
Vet du vad de säger?
Att på min fars tid hade du straffats med döden.
Jag vill inte att du ska dö, Guinevere.
Men jag vill inte behöva se dig.
Jag kan inte se dig varje dag. Du ska lämna Camelot i gryningen.
Om du återvänder straffas du med döden.
- Nej, jag kan inte leva utan dig! - Det är mitt beslut.
Vart ska jag ta vägen?
Jag är ledsen.
Jag är verkligen ledsen.
Det var det Morgana ville uppnå.
Hon tålde inte att se Gwen på tronen. Det är en grym hämnd.
Men Morgana ligger bakom det. Jag måste få Arthur att förstå det.
Om han visste att Lancelot är en skugga...
Det förändrar inte Gwens handlande. Det är sveket som är det viktiga.
Att avslöja Lancelots sanna natur förändrar inte det.
Det är Gwen som måste betala.
Det här kommer från Morgana.
Hon har en sista önskan.
Jag gör som min härskarinna befaller. Jag är hennes tjänare.
Det är inte för sent.
Jag vet att Gwen handlade fel, men jag tror att hon är en god människa.
Det gör jag med, Merlin.
- Jag med. - Tror du att du kan förlåta henne?
- Det är inte det som är problemet. - Agravaine?
Det är Agravaine, eller hur?
Han har fel. Du blir inte sedd som svag utan som barmhärtig och förstående.
Du är modig som säger din mening. Gwen är din vän, så jag förstår dig.
Men du misstar dig.
Jag älskar Gwen av hela mitt hjärta.
Jag kommer säkert att förlåta henne. Men jag kan aldrig lita på henne.
Så kan jag inte leva som kung eller make.
Även om det smärtar mig är det bäst att hon försvinner.
Ers Majestät.
Vakterna hittade honom.
- Vad hände? - Han tycks ha tagit sitt liv.
Det är inte förvånande.
På alla utom ett sätt var Lancelot en hedersman.
Ge honom en passande begravning.
Merlin.
Tack
Du hade rätt. Druiderna uppförde helgedomar för att ge pinade själar ro.
- Vad håller du på med? - Elyan kan ha stört anden.
Arthur!
Översättning: Erik Swahn www.undertext.se